SEGER
DERAS STÖRSTA DAG
Vem är den där idioten på hästen?
En som vill synas.
Nog syns han alltid, han får skallen bortskjuten.
"Min ungdom" av Winston Spencer Churchill.
Sen 16 september 1897...
... 22 år gammal-
-deltog jag i en av Malakand- styrkans straffexpeditioner-
-vid Indiens nordvästra gräns.
Jag hade själv sett till att jag k om med.
Sen 5 augusti 1897, ett brev till general sir Bindon Blood:
"Ta inte illa upp om jag påminner er om ert löfte" -
-" att ge mig en befattning under er nästa k ommendering. "
"Svårt, inga vakanser. "
"Kom som k orrespondent, så får du följa med. Blood. "
Vem av dessa tappra män kan ta mig med på nåt spännande-
-ett äventyr att skriva om?
Sen kolonnen, eller den? Set är ju rena lotteriet.
Ren tur, jag hoppas att jag har tur i dag.
Jag hade aldrig drömt om att bli soldat.
Politik en och parlamentet var min dröm, men hur skulle jag nå dit-
-utan meriter, släktingar i regeringen och pengar?
Pengar, ja. Min kära mor skrev ofta till mig i det tröttsamma ämnet.
" Ärligt talat, Winston, du kan inte hantera pengar. "
"Jag skickar honom hans 11 pund" -
-" men varför skriver du ut checkar utan täckning?"
"I USA är det olagligt. "
"Man får långa fängelsestraff. "
"Var försiktig. Skriv så ofta du kan. "
"Lova att inte ta några onödiga risk er. "
"Sin tillgivna mor, Jennie Randolph Churchill. "
Vem är den där idioten?
lngen aning.
En som vill synas.
Nog syns han alltid, han får skallen bortskjuten.
Sir!
Löjtnant Churchill, 4:e husarregementet.
Jag är här som korrespondent åt Pioneer och Daily Telegraph.
Om ni ska upp till byn-
-får jag följa med då?
Churchill, ja. 4:e husarregementet.
Vi gillar inte korrespondenter.
lnte vita hästar heller. Var fick ni tag i den?
På auktion i Malakandpasset.
-Blev den förra ägaren dödad? -Antagligen.
Lärde ni er inget av det?
Förlåt?
Följ med då, men håll er i bakgrunden.
-Tusen tack, sir. -En sak till...
Vi försöker få med oss de sårade tillbaka, de plågar dem annars.
Men ni är ju bara åskådare, så jag lovar inget. Förstått?
Ja, sir.
Tusen tack, sir.
Jag är inte modig.
Jag har ofta känt mig feg, särskilt i sk olan.
Men om jag får rykte om mig att vara modig och våghalsig-
-om jag blir omnämnd i rapporterna-
-skulle det öppna politik ens portar för mig.
Jag behöver helt enk elt medaljer.
Massor av medaljer.
Jag har så myck et att lära, och tiden är så knapp.
Jag har slarvat med studierna.
Jag måste bli mitt eget universitet-
-och prata utan talfel-
-när jag håller tal.
"Se spanska sk eppen kan jag ej sk e...se. "
"Se är bortom skyn...synranden. " Fördömt!
Tillbaka.
De är borta.
-De har gett sig av. -På så sätt.
-Fortsätt. -Fortsätt!
Tredje gruppen, följ mig!
Typiskt, myck et möda till ingen nytta.
Min vanliga otur.
Dags för återtåg.
Täck oss med tolv man tills vi är halvvägs.
Sen täcker vi er.
Sätt fart, mr Cartlidge. Vi drar oss tillbaka.
Uppfattat. - Låt mannarna gå ner!
Nåja, det kan nog bli 300 ord.
Tillbaka!
Bort därifrån!
Vi täcker er!
Tillbaka! Tillbaka!
Låt mig vara, sahib. Det gör ont!
Släpp!
Jag ber på mina bara knän.
Ta skydd, din idiot!
Ta skydd!
"Som avrundning på rapporten" -
-" vill generalen passa på att berömma" -
-"löjtnant W.L.S. Churchill" -
-" som utmärkte sig i ett kritiskt sk ede. "
Efter det-
-skrev jag en bok.
Litteraturkritik erna lov ordade mig.
"Om general Kitchener hinner läsa Churchills bok" -
-"Striden om Malakand" '
-"kan man föreställa sig hans reaktion. "
"Set är en utmärkt debutbok, men den borde kansk e heta:"
" 'Goda råd till generaler från en ung löjtnant'. "
Skynda på, tåget går snart!
Av för mig obekanta skäl-
-har jag alltid anklagats för att inte hålla tiden-
-men å andra sidan-
-har jag blivit beskylld för åtskilliga oförlåtliga fel.
Måhända sonade jag alla dessa synder-
-verkliga såväl som inbillade, i försk ott.
Redan som sjuåring blev jag tvungen att lämna mitt hem-
-och resa till en sk ola.
Jag fick lämna allt jag höll av-
-inte minst min barnjungfru mrs Everest.
Hej då, Winnie!
Hon hade sk ött om mig så väl-
-och jag anförtrodde henne alla mina bekymmer.
Av skäl som jag inte minns-
-kallade jag henne "Womany" .
När jag reste-
-var det nog henne som jag saknade mest.
"Kära mor, den vita hästen var en god investering. "
" Alla la märk e till mig. "
"Kitchener ska visst slåss mot dervischerna i Sudan. "
"Gör bruk av allt ditt inflytande och charm" -
-" så att jag får följa med. "
I mina ögon var min amerikanska mor en sagoprinsessa.
En strålande varelse-
-med obegränsad rik edom och makt.
Hon lyste som aftonstjärnan.
Jag älskade henne djupt.
Fast på avstånd.
Men det var min far-
-som påverkade mig mest under min ungdomstid.
Han var son till hertigen av Marlborough-
-och ledamot för torypartiet i underhuset.
Min mor hade beklagligt nog sällan tid med mig-
-och jag hade ännu mindre k ontakt med min far.
Bland hans vänner-
-fanns de mäktigaste i parlamentet-
-och i hela England, för den delen.
Män som lord Salisbury, ledaren för torypartiet-
-som satt i opposition då.
Hans nev ö Arthur Balfour-
-och Joseph Chamberlain.
Jag visste att en vack er dag-
-när folk blev kloka nog att återge de k onservativa makten-
-var det dessa män och min far som skulle sitta i regeringen.
lngen lord Rothschild?
Är ingen av dina judiska vänner här i dag, Randolph?
Nej, jag ville inte plåga dem.
De har ju så lätt att bli uttråkade.
Tack, sir.
Vi skriver in det i ditt namn.
Nu kan du köpa vad du vill-
-i skolans butik, så länge pengarna räcker.
Winston förstår sig inte på pengar än.
Det lär vi honom.
Han kommer att få det bra här.
Utan tvivel.
Får jag bjuda på te?
Då missar jag tåget.
En annan gång, jag kommer ju tillbaka.
Uppför dig ordentligt.
Du skriver väl?
Ja, mamma.
Det var det, unge Churchill. Kom då.
Ja, sir.
Jag ska säga dig något som jag vill att du lägger på minnet.
Skoltiden är det viktigaste skedet i ditt liv.
Hur det går för dig här, avgör hur det går för dig i världen.
Går det bra här, går det bra för dig som vuxen.
Går det dåligt här, går det dåligt för dig hela livet.
-Förstår du? -Ja, sir.
Bra.
Din far är en stor man, var som han på alla vis.
Vänta här medan jag ordnar inkvarteringen.
-Har du börjat med latin än? -Latin?
Nej, sir.
Medan jag är borta, ska du lära dig det här.
Högra sidan.
När jag är tillbaka, får vi se hur flitig du har varit.
Nu är det klart.
Har du lärt dig det?
-Jag kan noga hela sidan. -Låt höra.
Mensa - bord, mensa - o, bord, mensam - bord, mensae - bordets.
Mensae - till eller för ett bord, mensa - vid ett bord.
Utmärkt. Kom nu.
Förlåt, men vad betyder det?
Det betyder som det står: Mensa - ett bord.
Mensa är ett substantiv i första deklinationen av fem.
Du har lärt dig första deklinationens entalsformer.
Ja, sir. Men vad betyder det?
Det sa jag ju, mensa betyder " ett bord" på latin.
Men det betyder ju " o, bord" också. Vad betyder det?
Mensa - " o, bord" är vokativ.
O, bord.
Det används när man tilltalar eller åkallar ett bord.
När man pratar med ett bord.
Det gör jag aldrig.
Är du näsvis, blir du straffad-
-och straffen är hårda, ska du veta.
Kom nu.
McSweeney, P.J.M.W.
" En alltför slapp inställning" -
-"till de akademiska ämnena."
" Gamma."
Stig fram, McSweeney.
Mr McSweeney, efter uppropet-
-ses vi i mitt rum som vanligt.
"Kära mamma, jag trivs utmärkt på sk olan. "
"Hoppas att du hälsar på snart. "
" Han översätter dåligt och slarvar med uppsatserna."
Stig fram, Stuart MacKenzie.
May, A.C.W.
Stig fram, mr May.
Enligt mr Belcher tror du att oljud-
-kan dölja brist på uppmärksamhet.
Du får vara uppmärksam i mitt rum, möjligen blir det oljud också.
Du först, mr May.
Enligt min mening är det helt nödvändigt.
Det är sannerligen på tiden-
-att den ärade ledamoten slutar lägga fram tokiga lagförslag-
-för att lägga hinder i vägen för kloka förslag!
Herr talman, jag protesterar!
Det kan ni skriva upp.
Jag instämmer helt och fullt.
De orden borde skrivas upp.
Kan herrarna från pressen vara vänliga och göra det?
Det...är...sannerligen...på...tiden-
-att den ärade ledamoten-
-slutar att lägga fram tokiga lagförslag.
"Kära pappa, mår du bra? Set gör jag, jag trivs här. "
"Set blev en fin födelsedag. Tack för presenten. "
"Jag vet att du är upptagen, men det v ore roligt" -
-" om du k om hit nån söndag. "
Valet därpå-
-satte min mor en amerikansk prägel på kampanjen.
Akta kjolen, raring.
God morgon!
God morgon.
Är damen ny här? Vi har nog aldrig råkats förut.
Här kan man spara en slant.
Det är klokt att handla själv-
-så ser man hur butikerna sköts.
Det gäller valet.
Min man, lord Randolph Churchill, kandiderar i valkretsen.
Jag hjälper honom att bli vald.
l den här valkretsen röstar vi som det passar oss.
Vi uppskattar inte att folk kommer och ber om våra röster.
Dessutom diskuterar jag inte politik med fruntimmer.
lnte ens med fina damer, om ni ursäktar. Så är det.
Men jag vill ha er röst, då måste jag ju ber er om den.
Precis, det äger sin riktighet.
Alldeles riktigt.
Ni har rätt, men det hjälps inte.
Jag har varit liberal i hela mitt liv.
Jag vill inte ha några lorder som slår dank i underhuset.
Rätt man på rätt plats.
Lorder i överhuset och borgare i underhuset.
Min man slår aldrig dank, han arbetar mycket hårt.
Det är därför jag är här i hans ställe.
Hur dags stiger lorden upp, om man får fråga?
Vid elvatiden. Underhuset samlas på kvällarna, det blir ofta sent.
Stannar han i sängen till elva? Då kan jag bara beklaga.
Jag skulle inte kunna rösta på en karl som inte går upp före elva.
Så är det bara. Adjö.
Adjö.
Vänta...
Stiger han inte upp före elva?
När jag ser på er-
-undrar jag varför han stiger upp över huvud taget.
Adjö, frun.
-Välkommen hem. -Tack.
-Är lord Randolph inne? -Nej.
-Var är Everest? -Här, lady Randolph.
Får jag tala med er? Genast.
När hände det? Har du ringt doktorn?
Vi tar hem honom.
Eller hur, milady?
Mitt herrskap, lord Randolph Churchill, minister för lndien.
Många anser att det var er förtjänst att de konservativa vann valet-
-men ni lär ha lämnat in er avskeds- ansökan till premiärministern.
Jag tänker inte diskutera skvaller.
Men visst finns det motsättningar mellan er.
Det kan jag inte kommentera.
Jag vill bara säga att jag aldrig har undvikit en strid-
-som föreföll nödvändig.
Men jag är och förblir lojal mot torypartiet.
Vissa av mina partikamrater har mycket att lära.
Torypartiet kan inte behålla makten-
-utan minoriteternas och arbetarklassens stöd.
Arbetarna är väldigt pigga på att ta makten själva.
Jaha, er teori om tory-demokrati.
Det är visst få som tar den på allvar.
Jaså?
Man väntar sig inte att en aristokrat ska förespråka demokrati.
Många tror att ni gör det för att bli premiärminister-
-i lord Salisburys ställe.
Gör ni?
-lnte alls. -Bra.
Ni uttryckte starka åsikter om lrlandsfrågan nyligen.
lrlandsfrågan, ja...
Den blir aldrig löst, är jag rädd.
lnstämmer.
Nu vill jag anslå en personligare ton.
Ni och er amerikanska hustru, Jennie Jerome-
-rör er i societeten.
Ni har kapplöpningshästar och flotta bjudningar.
Prinsen av Wales syns ofta vid ert bord.
Ni och lady Randolph förknippas med allt som är nytt och modernt.
Ert eleganta hus här på Connaught Place-
-är ett av de få som har elektrisk belysning.
Vad tycker ni om det? Är det bättre än gas?
Det är väl rätt modernt.
Apparaten i källaren, generatorn, bullrar en hel del.
Lyset slocknar när man minst anar det.
Elektricitet kan nog aldrig ersätta gas-
-inte i privata hem i alla fall.
Ni har bestämt en son, lord Randolph.
Hur sa? Två, faktiskt. Två söner, Winston och Jack.
De är säkert stolta över sin far.
Det har jag aldrig tänkt på.
Jag hade nätt och jämnt fyllt 12-
-när jag nådde skrivningarnas ogästvänliga trakter-
-där jag var tvungen att färdas de följande sju åren.
Skrivningarna var myck et påfrestande för mig.
Jag hade gärna svarat på frågor om sånt som jag visste-
-men de frågade alltid om sånt som jag inte visste.
Metoden kunde bara få ett resultat:
Set gick inget vidare för mig på skrivningarna.
Börja.
Set gällde särskilt inträdesprovet till Harrow.
Jag skrev namnet överst på sidan.
Jag skrev numret på frågan:
1
Efter lång eftertank e satte jag parentesteck en runt siffran.
Sen k om jag inte på ett enda dugg-
-som var relevant eller sant.
Ur tomma intet dök det upp-
-en bläckplump och flera fläckar.
I två timmar stirrade jag på denna dystra syn.
Sen samlade hjälpredorna in papperen-
-och bar fram dem till rektorn.
-Vem var det? -Den långhårige på andra raden.
Av dessa magra teck en på boklig lärdom-
-drog mr Welldon-
-den slutsatsen att jag var värdig en plats på Harrow.
Set hedrar honom.
Set visar att han var en man-
-vars blick trängde under ytan.
En man som inte stirrade sig blind på skriftliga bevis.
Jag har alltid haft stor aktning för honom.
-God jul, lord Randolph. -Tack detsamma.
Nå, mr Buckle, förvånar det er att jag besöker Times så sent?
Vi har lärt oss att lord Churchill kan hitta på vad som helst.
Det här kan nog överraska er ändå.
Ett brev från er till premiärministern.
Det stämmer.
Ni ber att få lämna regeringen.
Det stämmer också.
Lord Randolph...
Ni har anförtrott er åt mig genom att visa brevet.
Jag bönfaller er att avstå från att skicka det till Salisbury.
Det har jag redan gjort, det är kopian.
Dra tillbaka det, då.
Omöjligt.
Ni har hotat att avgå tidigare, den gången gav premiärministern efter.
Den här gången ger han sig inte.
Jaså?
Förlåt om jag tar mig friheter-
-men att lämna regeringen nu-
-på grund av försvarsbudgeten vore ett stort misstag.
-Gör inte det. -Jag har inget val.
Jag har utlovat besparingar, jag har gett mitt ord på det.
Hur skulle jag kunna godkänna ett sånt slöseri?
Staten har slösat med pengar förr, landet överlevde varenda gång.
Era kolleger i regeringen är kan tydligen godkänna förslaget.
Varför måste ni avgå?
Jag sitter inte bara i underhuset, jag är finansminister också.
Jag ansvarar för landets pengar.
Men varför avgår ni? l protest?
Landet lär inte tacka er, det handlar ju om vårt försvar.
Dra tillbaka er avskedsansökan.
Premiärministern har godkänt den, jag har hans brev här.
Jag kom till er, av alla redaktörer-
-i hopp om att få ert stöd.
Jag förstår.
Vi har kritiserat regeringen när det var nödvändigt-
-men vi tänker inte bidra till att fälla den.
Kan ni tänka er att publicera-
-mitt brev och hans svar?
Nej.
Det är privat korrespondens mellan er och Salisbury.
Jag måste ha premiärministerns tillstånd att trycka brevet.
Det får ni aldrig.
Jag antar att nyheten står i Times i morgon.
Ja, i morgon.
Nu blev du väl överraskad.
-Det är alltså sant. -Det står ju i Times.
Du visste det i går kväll, men du sa inget.
Du sa att du skulle till klubben, men gick till Times.
Jag ville inte förstöra kvällen för dig.
Men du arbetar ju så hårt.
Ja, jag är väldigt trött. Vad sägs om lite semester?
Vi skulle ju vara här i jul, vi har lovat det.
-Mr Moore är här. -Självklart.
Visa in honom.
-God morgon. -God morgon, Moore.
-Lord Randolph. -Ja, det är sant.
Ta en kopp kaffe.
Nej tack. Jag ville bara säga-
-att jag gärna skulle tjäna er som privatperson.
-Det var vänligt. Slå er ner. -Nej tack.
Jag måste gå.
Jag följer er ut.
Jag hittar ut själv, lady Randolph.
Under alla mina 20 år i Hennes Majestäts regering-
-har jag aldrig tjänat ett så begåvat statsråd.
Han har kastat sig ut från toppen.
Dit når han aldrig mer.
Raska på, Winston.
Sen trofaste mr Moore fick hjärtinfarkt-
-och avled k ort därpå.
Nu ser jag min far i ett annat ljus-
-än jag gjorde då.
Nu är jag äldre än han var när han dog-
-och jag förstår det självmords- mässiga draget i hans avgång.
Min mor fortsatte att vara lika lojal och trofast som alltid.
Marmions anlete sken upp, hans blick fick åter liv.
Han höjde döende sin arm och sönderbrutna svärd-
-och ropade: "Segern är vår! Framåt, Chester, framåt!"
"Stanley leder sin kolonn!" Sen föll vår Marmion.
"Kära mor och far, på måndag om två veck or" -
-"är det pristävling i aulan. "
"Jag kan 600 rader ur Macaulays 'Lays of Ancient Rome'. "
"Lär jag mig 1 000 utantill, och det klarar jag, får jag säk ert pris. "
"Var snälla och k om, alla k ommer dit. "
"Jag blir så glad om ni är där när jag vinner. "
"Ingen av er har hälsat på mig på Harrow. "
"Set är ett perfekt tillfälle. "
"Kära mamma och pappa, jag vill verkligen att ni k ommer. "
"Er tillgivne son, Winston S. Churchill. "
..." och under slagets gång blev jorden röd av blod."
"Som morgondimman vid Pontine ett moln av stridsdamm drog."
" Och högre och allt högre" -
-" som dödens grymma köld, ljöd gälla hornsignaler" -
-" och klang av svärd mot sköld."
Stig på.
-Kom in, doktor Roose. -Tack.
Han mår bättre, eller hur?
Sätt er, jag är strax klar.
Vill ni ha kaffe?
Det här är doktor Bluzzard-
-som jag har konsulterat.
Är han inte bättre?
Jag beklagar, men er make är svårt sjuk.
Bered er på det värsta.
-Dr Bluzzard... -Vi skulle ju vara uppriktiga.
-Ja, men inte brutala. -Vad menar ni?
Det är tyvärr min plikt att berätta-
-att lord Randolph lider av en obotlig sjukdom.
Han har högst fem, sex år kvar.
Tyst!
Vad är det ni säger?
Han är bara 38!
Lady Randolph, det är mycket smärtsamt även för oss.
Var snäll och sätt er.
Får vi...?
Lady Randolph, jag är specialist.
Jag är rädd att det inte råder nåt tvivel om det jag har att säga.
-Hur botar man sjukdomen? -Det går inte.
Vad är det? Varför säger ni det inte?
Låt oss kalla det en inflammation i hjärnan.
De kommande åren kan han förefalla bättre-
-och tidvis verka helt normal-
-men i själva verket blir han allt sjukare.
Armar och ben blir förlamade.
Talförmågan sviktar liksom hans tankeförmåga.
Tidvis blir han våldsam.
Jag beklagar, men det är viktigt att ni vet det.
Är det sant?
Det är omöjligt.
Det är väl inte sant?
Jo.
Jo, tyvärr.
Herregud...
Vet han om det?
Nej, och vi anser att han inte bör få veta det.
-Lady Randolph? -Ja...
När hade ni sexuellt umgänge med er man senast?
-Hur så? -Förlåt, men det är viktigt.
Jag ber er...
lnte på länge.
Om ni nödvändigtvis måste veta, så har det inte hänt...
...på länge.
Tack och lov.
Varken ni eller de två pojkarna är smittade.
Men ni får inte ha sexuellt umgänge-
-med er man fler gånger, aldrig mer.
God morgon, mor och far.
God morgon, Winston.
Gå till ditt rum och stanna där tills du kan uppföra dig ordentligt!
Ja, far.
Var det inte lite väl bryskt?
-Han har ingen hyfs! -Jag vet.
Men de flesta pojkar är påfrestande i den åldern.
Såvitt jag kan minnas var jag alltid förhållandevis rumsren.
Jag grymtade aldrig som en gris vid bordet.
Winston har varit hemifrån hela året, han avgudar dig.
Du har förstås rätt, men du var lite för sträng.
Dumheter.
Det menar du väl ändå inte?
Hade du sagt så till mig-
-hade jag trott att du inte tyckte om mig.
Jag borde nog prata med honom.
-Det vore bra. -Jag gör det genast.
-Ät din frukost först. -Nej, nu blir bäst.
Far!
Jag är hemskt ledsen, jag lovar att uppföra mig bättre.
Det är jag säker på, nu talar vi inte mer om det.
Tack, far.
Hör på, Winston.
Politikens värld är oerhört krävande.
Jag har åtskilliga problem att brottas med.
Allt jag gör misstolkas.
Det jag säger blir ofta förvrängt.
Det är nog därför jag är på dåligt humör emellanåt.
Nej, du är lysande, det vet alla.
Lord Salisbury behandlade dig illa.
Du kan säkert ge dem en läxa.
Tack.
Tack, pojken min.
Nåja...
Äldre människor tar för lite hänsyn-
-till ungdomar och barn.
De har glömt hur det var.
När de är på dåligt humör-
-låter de strängare än de är.
Jag vet, far.
Det har nog även jag gjort.
Kanske i morse.
Men du får absolut inte tro-
-att jag inte tycker om dig väldigt mycket.
För det gör jag.
Tack, pappa...far, menar jag.
Du har minsann skaffat dig en imponerande samling.
Artilleriet är lite klent.
Ja, bara fem fältkanoner.
Nåja, det är väl inte...
Set var ett av de tre eller fyra förtroliga samtalen med honom-
-som jag nånsin hade.
Set var så fängslande att lyssna på honom.
När han inspekterade mina trupper-
-visade han så gedigna kunskaper-
-att jag hade blivit förbluffad om jag inte hade känt till-
-hans k olossala vetande.
Har du lust att ta värvning i armén när du blir stor?
-Vill far det? -Det är vad du vill som räknas.
Tja...
Jag är bra på historia, särskilt på krig, slag, generaler och sånt.
Ja, det skulle jag vilja.
Bra, vi kan talas vid om det en annan gång.
Det finns ju en arméklass på Harrow, jag ska tala med Welldon.
Ja!
-Adjö, Winston, -Adjö, far.
-Womany! -Vad i hela friden är det?
Far pratade med mig en lång stund!
Jag ska till armén.
Armén?
Han är vår son, men han är ju inget akademiskt snille.
Kan du tänka dig honom som advokat-
-eller framgångsrik politiker?
Om du inte vill se honom i kyrkan...
Armén är enda alternativet.
Vi måste få in honom på Sandhurst, det gäller att klara inträdesprovet.
Armén...
Nåja, det dröjer ju tre, fyra år.
Tyvärr gjorde jag inte ett-
-utan tre försök innan jag k om in på Sandhurst.
Stig in.
Har brevet kommit, far?
Jag klarade provet, jag blev godkänd.
Du verkar väldigt nöjd med dig själv, jag är tyvärr inte lika nöjd.
-Jag blev ju godkänd. -Ja...
Det finns två sätt att klara ett prov.
Ett hedrande och ett ärelöst.
Du valde det senare som vanligt, sjua från botten i klassen.
-Men jag blev godkänd. -Ja!
Du blev godkänd.
Men du kom inte in vid infanteriet.
Du kom knappt in vid kavalleriet, alla vet att det betyder dåliga betyg.
Nu måste jag lägga ut 200 pund om året för att hålla dig med häst.
Du fick hjälp i flera månader och jag bad hertigen av Cambridge-
-att ge dig en plats i ett av arméns finaste regementen.
Men det fattades bara 18 poäng för infanteriet.
-Jag beklagar. -Beklagar?
Du " beklagar" ?
Hur många gånger har jag hört dig säga det?
Du hade alla tänkbara fördelar.
Din mor och jag har gjort allt för dig.
-Du minns väl Eton? -Harrow, menar du.
Omdömena var en plåga för mig.
"Slarvig, ovårdad, trög, lat..."
Du är min största besvikelse.
Du ljuger, smiter undan och skryter!
Du bryr dig bara om dig själv.
Ända sen du var liten har du bara gett mig bekymmer.
Bara grämelse och förtvivlan.
Vad ska det bli av dig?
Du är inget barn längre, du är 20, snart 21 ...
-Nej, jag är 19. -Avbryt mig inte!
Snälla Winston!
Om du inte bättrar dig på Sandhurst-
-om du inte tar ditt ansvar som en riktig karl-
-om du inte lägger manken till...
...tar jag inte ansvar för dig när du har fyllt 21 .
Om du inte bättrar dig, blir du bara en...
...misslyckad privatskoleelev, en parasit...
...som lever ett tarvligt och ynkligt liv i alla sina dagar.
Förstår du, Winston?
Ja, far.
Men så snart jag blev kadett-
-ökade min fars uppskattning för mig.
När jag hade permission-
-fick jag ibland gå omkring i hans sällskap.
Set var myck et trevligt.
Jag anade inte att han hade mindre än 18 månader kvar.
Lord Randolph.
-General. -God dag, sir.
-Är det din son? -Ja. Winston.
Winston, du har äran att möta general Bindon Blood.
-God dag, general. -Sandhurst? Utmärkt.
Vi ses i lndien, eller hur?
Jag tjänstgör gärna under er.
l fält, alltså.
Vill du känna krutrök? Utmärkt.
Gör väl ifrån dig på Sandhurst-
-och blir det krig igen, vilket jag betvivlar-
-ska jag ordna en tjänst åt dig, det lovar jag.
Äregirighet är en god egenskap hos unga män-
-men man får inte verka framfusig.
Jag förstår.
-Joe! -Randolph.
Jag hade tänkt skriva och berömma hans jungfrutal.
Utmärkt, Austen. Hela underhuset lyssnade.
Tack, sir.
Honom kan du vara stolt över.
Ja, det gick ganska bra.
Du har vuxit, Winston. Blir du officer snart?
Förhoppningsvis, sir.
-Jag har tänkt på en sak. -Låt höra.
Arthur Balfour är lord Salisburys nevö.
De står varandra nära, han hjälper Salisbury.
Austen Chamberlain är parlaments- ledamot, han hjälper säkert sin far.
Jag tänkte bara att när jag har permission-
-kunde jag hjälpa din sekreterare.
Du var ju din fars sekreterare ett tag.
De tror att Roseberys valack vinner loppet.
En stilig häst.
Stamtavlan är fin, men han saknar den rätta uthålligheten.
Karaktärsstyrkan.
Nej, han vinner nog inte.
Det var inte särskilt länge sen...
-...av almanackan att döma... -Ursäkta.
Som ni kanske minns-
-gjorde jag ett uttalande...
...gjorde jag ett uttalande...
...som jag gjorde vid ett tidigare tillfälle.
De ärade ledamöterna kanske minns det.
Därför upprepar jag...
...om jag får...
Vid det...vid det till...
...vid det tillfället...
Som ni kanske minns-
-gjorde jag...
Hennes Majestäts regering...
...avsätter enorma summor-
-till armén och flottan.
De gör det...
De gör...
De gör det utan tanke på de löften som de gav nationen.
...utan tanke...
De gör det utan tanke på de löften som de gav nationen.
Utan hänsyn till ledamöternas vilja-
-och parlamentets mening.
Det var det jag...sa.
Jag hade säkert goda skäl.
Kom, gamle vän.
Han var bara 46 år.
Hade han levt i fyra, fem år till, hade han inte klarat sig utan mig.
Alla mina drömmar om att få vara hans vän-
-och ta plats i parlamentet vid hans sida med hans stöd-
-grusades.
Han begravdes vid Blenheim-
-där både han och jag föddes.
Hans vän lord Rosebery skrev om honom:
"Han var en människa, en enastående människa. "
"Han hade brister, som han var medveten om" -
-" men vark en gemena eller oförlåtliga brister. "
"Stridbar, drastisk" -
-"lynnig och hetlevrad" -
-" men k olossalt älskvärd och sympatisk. "
Inget dåligt eftermäle.
Jag skulle inte ha nåt emot att få det själv.
Nu var det upp till mig att kämpa för hans ideal-
-och slå vakt om hans minne.
Avdelning...
Skyldra gevär!
Fanvakten, halt!
På axeln...
Gevär!
Jag fick fina slutbetyg på Sandhurst.
Jag gick ut som 8:a av 150.
Jag nämner det bara för att visa-
-att jag kunde lära mig viktiga sak er snabbt.
Victoria, av Guds nåde-
-drottning, försvarare av den rätta tron, k ejsarinna av Indien-
-till vår trofaste och käre Winston Leonard Spencer Churchill-
-låter hälsa följande:
Vi, som har fullt förtroende för eder lojalitet-
-mod och goda uppförande utnämner eder härmed-
-till officer med fänriks grad.
Fyra månader senare miste jag den enda-
-som aldrig hade svikit mig.
Elizabeth? Winston är här.
Stig in.
Det var snällt av dig-
-att hälsa på gamla Everest.
Du har vuxit.
Det är arméns förtjänst.
Skulle jag duga åt dem?
Jag är inte så stark längre.
Du blir snart frisk, Womany.
Jag tänkte på din far i eftermiddags.
Vet du vad han gjorde?
När jag gick i pension, gav jag honom mina sparpengar.
Han åkte in till stan enbart för min skull-
-för att be lord Rothschild att investera dem åt mig.
Det var väl snällt gjort?
Han hade ju så mycket att stå i.
De var elaka mot honom.
Lord Salisbury.
Arthur Balfour och mr Chamberlain.
De skulle ju vara hans vänner.
De krossade hans hjärta.
Du är våt.
-Du är genomblöt. -Det regnar.
Kom du hit i regnet? Ta av dig rocken.
-Du blir förkyld. -lngen fara.
Du måste ta av dig rocken och torka den.
-Var snäll och gör det. -Som du vill, Womany.
Alldeles strax.
Du har väl inte blöta skor?
Nej, de är torra.
Bra.
Man får tandvärk av det.
Att sitta med blöta skor.
Jag vet.
Hur trivs du i kavalleriet?
Bra, Womany. Väldigt bra.
Nästa! Armarna uppåt!
Nästa!
Armarna uppåt. Nästa!
Fortsätt!
Vänd utåt!
Rättning!
Framåt.
Tillbaka i sadeln!
Ett, två.
Tre, fyr!
Ett och två.
Tre och fyr!
Upp igen!
Fortsätt!
Skärpning, annars kommer du aldrig till lndien.
"Kära mor, Indien har inget mer att ge. "
"Nu när du har förlorat nästan allt" -
-" på börssvindeln i USA " -
-" måste jag åka till Sudan med Kitchener. "
"Jag kan skriva en bok eller artiklar. "
"Tala med så många som möjligt. "
"Jag har förresten mött en undersk ön dam. "
"Hon heter Pamela Plowden. "
"Vi ska rida runt i Hyderabad i morgon på en elefant. "
"Elefanten är ett måste, för om man går" -
-"brukar infödingarna spotta på oss" -
-" och tränga ut oss i rännstenen. "
"Kära mor, du glömmer väl inte Kitchener?"
"Kära du, jag har skrivit till Kitchener" -
-" och väntar svar när som helst. "
"Su blir säk ert glad att höra" -
-" att prinsen av Wales läser din bok. "
"Jag kan inte låta bli att skriva några rader" -
-" och gratulera till en utmärkt bok. "
" Alla läser den. "
"Sin mor säger att du överväger att ta avsk ed ur armén" -
-" och ställa upp i parlamentsvalet. Gör inte det. "
"Su har gott om tid på dig" -
-" att skaffa goda vänner i armén. "
Till sir lan Hamilton, lord Roberts-
-Lord Curzon, sir Evelyn Wood, lord Cromer-
-prinsen av Wales, premiärministern-
-och lady Randolph Churchill.
Skriv att jag förbehåller mig rätten att själv utse mina officerare.
Skriv att jag upprepade gånger har sagt-
-att jag inte har nån tjänst åt Churchill.
Det kom nyss.
Skriv att jag har betydligt viktigare saker att tänka på-
-och att saken är avgjord en gång för alla.
Jag vill inte höra ett enda ord till om det.
-Du får putsa lite på det. -Naturligtvis, sir.
Lady Randolph Churchill...
Änka efter lord Randolph Churchill.
Tidigare miss Jennie Jerome från New York och Paris.
Ni spelar verkligen utomordentligt bra.
Det sägs att ni hade kunnat bli konsertpianist.
-Det har ni bevisat nu. -Tack.
Det sägs också, av illvilliga tungor-
-att ni är mycket intresserad-
-av er son Winstons förehavanden och karriär.
-Annars vore jag väl en dålig mor. -Självklart.
Vissa ser en intressant kontrast-
-mellan era insatser nu-
-och hur ni försummade honom när han var liten.
Försummade?
Det stämmer inte.
Det var elakt och sårande, han har aldrig lidit brist på moderskärlek.
Han gick givetvis på internatskolor, förstklassiga skolor.
Hemma blev han skött av mig och en förträfflig barnjungfru.
Jag stöttade naturligtvis min man också.
-Det är varje kvinnas plikt. -Jag förstår.
Ni bjuder regelbundet in prinsen av Wales.
Hans Kungliga Höghet finner er charmerande och underhållande.
Det står er fritt att tro.
Men om ni insinuerar något otillbörligt...
Absolut inte, lugna ner er.
-Jag är lugn. -Då fortsätter vi.
Ni förknippas ofta med en annan kunglighet-
-greve Charles Kinsky, den berömde idrottsmannen.
Vad menar ni med "förknippas" ?
Vi är vänner, vi har varit vänner länge.
Vänner, just det, vänner.
Men enligt ett rykte-
-var ert äktenskap " pro forma" .
-Om ni skilde er... -Det var uteslutet!
Ni och greve Kinsky är fortfarande vänner.
Ja.
Charles gifte sig strax innan min man dog.
Tre veckor innan, i sitt hemland, Österrike.
Han har varit kvar där sen dess, han har viktiga förpliktelser där.
En sista fråga...
Vad dog er man av?
Alla vet att han dog av överansträngning.
Men symtomen var besynnerliga.
-Vad menar ni? -Ni kände väl till symtomen?
-Nu räcker det. -Det har stort allmänintresse.
Jaså? Varför då?
Vad rör det allmänheten?
Allmänheten har rätt att bli informerad.
Varför? Vilken rätt?
Jag vet ingen sån rätt-
-bara rätten till ett privatliv.
Se så, tiderna förändras.
"Syfilis" är väl inget förbjudet ord längre?
Är ni nöjd?
Vet du att en av de våra har dött?
Unge Chapman i 21 :a lansiärkåren.
Jaså? Så tråkigt.
Han skulle ju till Sudan.
Ja.
-Vi har alltså en plats över. -Ja.
-Jag tänkte på en sak... -Vad då?
-Vad sägs om unge Churchill? -Är du inte klok?
-Varför inte? -För det första...
Får generalen höra det, blir han rasande.
För det andra: Varför? Han är bara ute efter publicitet.
Det stämmer.
-Men hans mor är en goding. -Jag vet.
-Känner du henne, din rackare? -Nej, men jag vill gärna träffa henne.
Nå, vad säger du? Det är ju uteslutet att gubben...
Försvarsdepartementet till löjtnant Churchill:
Res till 21:a lansiärkåren på egen bek ostnad.
Om ni eller hästen k ommer till skada-
-utgår ingen ersättning från armén.
Skriv under här, tack. Tre exemplar.
Churchill. Spiritistiska sällskapet-
-har ett experiment som borde intressera er som journalist.
Skulle ni ha oturen att dö-
-kan ni försöka k ontakta oss i så fall?
Avdelning, halt!
Chapman!
Chapman, sa jag. Hör du dåligt?
Förlåt, sir. Jag heter Churchill.
Javisst ja, Chapman är ju död. Ursäkta.
-Hur är det med hästen? -Den är i prima form.
Bra. Du ville ju se ett riktigt skådespel.
Anmäl dig hos överste Martin.
Ja, sir. Tusen tack, sir.
Chapman... Churchill, menar jag. Hälsa översten.
Ska ske, sir.
Sir, löjtnant Chapman...Churchill.
Förlåt. Löjtnant Churchill hälsar från major Finn, sir.
Följ mig.
-Är hästen utvilad? -Ja, sir.
Du ska få överlämna en rapport åt mig.
Du ska få se det själv så att du kan beskriva vad du har sett.
Vi bedömer att de är närmare 60 000.
Det ser inte så ut, men de närmar sig snabbt.
Jag vill att du berättar det för general Kitchener personligen.
Herregud!
Förlåt. Ja, sir.
-Är allt som det ska, Chapman? -Ja, sir.
Vad ska jag säga?
"Churchill anmäler sig. "
Han slår ihjäl mig.
Han skickar hem mig. Han drar mig inför krigsrätt.
Han flår mig levande inför hela armén.
Set är ute med mig.
Herregud!
Jag offrade livet för fosterlandet.
Sir. Jag har underrättelser från 21 :a lansiärkåren.
Dervischerna rycker fram, de är mellan er och Omdurman.
Överste Martin bedömer styrkan till cirka 60 000 man.
Jag såg dem för 40 minuter sen. De rycker fram snabbt.
-Rycker de fram snabbt? -Ja, sir.
Hur lång tid har jag på mig?
En timme, gissningsvis. Möjligen en och en halv.
En och en halv timme borde stämma nåt så när.
Hoppas jag.
Eld!
De sprider sig!
Under upprensningsaktionen dagen därpå-
-deltog jag i det som skulle visa sig bli-
-det sista brittiska kavallerianfallet.
Blås "trav" .
Blås " höger" .
Blås till anfall.
Framåt!
Helvete!
Mr Winston Churchill-
-krigskorrespondent, författare och före detta officer-
-ställer upp som parlaments- kandidat för Oldham 23 år gammal.
-24 faktiskt, i november. -Tack, mr Churchill.
Det sägs att ni var illa sedd i armén.
Ni lär ha varit känd för att jaga medaljer, publicitet och status-
-och för att vara krävande och lömsk.
Ursäkta. Jag undrar varför vissa-
-alltid tror det värsta om mig.
På Sandhurst blev jag kallad allt från hästtjuv till homofil.
Jag anmälde dem för ärekränkning-
-för att bevisa att jag var oskyldig.
Det ni sa är tråkigt att höra.
Jag trodde jag hade tjänat mitt land med livet som insats.
Ja.
Det sägs att kritiken av Kitchener i" Kriget vid floden" var oförlåtlig.
-Har ni läst boken? -Nej.
Det borde ni göra.
Påståendena om hans behandling-
-av sårade fiender är sanna.
Trots att fienden var överlägsen i antal-
-var de chanslösa mot en modern armé.
Er far hade samma svaghet, han förnärmade folk, eller hur?
Jag ser det inte som en svaghet, snarare en styrka-
-som hade sin grund i hans starka övertygelse.
Min far var högintelligent, han hade inte tid med fårskallar.
Ni kände inte er far särskilt väl, eller hur?
lnte så väl som jag skulle önska-
-men om ensamma träd växer över huvud taget, växer de sig starka.
Så sant. Har ni läst det nånstans?
Nej, jag har skrivit det, i" Kriget vid floden" .
Ni borde verkligen läsa den.
Åter till er fars fiender.
Kommer de att hälsa er välkommen in i politiken?
Vilka "fiender" ?
Lord Salisbury och Balfour, som höll honom borta från regeringen.
Chamberlain, som hindrade er far från att återvända.
-Med flera. -De var aldrig fiender.
De var oense ibland, men så är det ju i politiken.
Lord Salisbury har hjälpt mig, boken är tillägnad honom.
Har ni inget att kämpa för i er fars namn?
lngen oförrätt att hämnas? lngen vendetta?
Vendetta?
Det är ju ett italienskt ord, sånt har vi väl inte i England.
Varför är ni vän med liberalen David Lloyd George?
-Jag gillar folk. -Som hjälper er.
Unga män behöver hjälp i början.
Men finns det plats i politiken för rika, privilegierade unga män?
Jag är inte rik, jag lever på min inkomst.
Jag försörjer min mor och yngre bror.
Varför vill ni sitta i parlamentet?
-För att tjäna landet. -Och gynna er själv.
-Ja, är det nåt fel med det? -Är det nåt bra med det?
Är ni värdig att yttra er i världens främsta parlament?
Vad har ni att erbjuda bortsett från er äregirighet?
Bara mig själv.
Jag tror på mig.
Jag tror på mitt öde.
På så vis? Har ni varit hos en spågumma nyligen?
Ja, det har jag faktiskt, hon höll med mig.
-Är det kriminellt att vara 24 år? -Absolut inte.
Vad vill ni att jag ska göra?
Bli sedd, men inte hörd? Stänga ögon och öron?
Vara ett barn livet ut?
Måste vi alltid styras av gamlingar?
Sviker inte alla gamla politiker det goda de trodde på som unga?
Sviker de inte sitt land när de gör det?
Det finns nog plats för en ung man, många unga män i regeringen.
Jag skulle vilja säga så här till alla unga män:
Ni behövs nu, mer än nånsin.
Ställ er i livets frontlinje.
Mellan 20 och 25 är de bästa åren.
Nöj er inte med dagens värld.
Ni begår säkert misstag-
-men så länge ni är generösa och ärliga-
-kan ni inte skada världen, inte ens oroa den.
Världen är till för att vinnas av de unga.
Den har bara blomstrat efter upprepade erövringar.
Har ni skrivit det också?
Nej.
Men det ska jag nog göra.
Verkligen? l er självbiografi, kanske.
Ja.
Jag ska nog skriva min självbiografi en vacker dag.
Jag får nog nåt att skriva om.
Ja, ja.
The Oldham Evening Chronicle:
Winston Churchills första försök att bli politik er misslyckades.
Han är i Sydafrika för att skriva om kriget mot boerna.
I Sydafrika stötte jag tursamt nog på-
-kapten Aylmer Haldane-
-som jag hade mött i Indien och blivit vän med där.
Han bjöd in mig på en rek ogn- oseringstur med ett pansartåg.
Vänder vi?
Vi fick order att ta oss hit.
Allt verkar lugnt.
Ska vi ta oss lite frukost?
Haldane, jag har tänkt på en sak.
Efter Malakand deltog jag i Tirah-fälttåget.
-Minns du det? -Ja.
Jag fick aldrig nån medalj för det.
Om du skriver till försvarsdepartementet...
Medalj för Tirah?!
Lugna ner dig, Winston.
Omöjligt, jag är snart 25.
Ned!
Se upp!
Till vänster! Sätt i gång!
Till vänster!
Ta det lugnt, lägg an.
Bromsa!
Upp med er!
Upp! Lägg an!
Vi har spårat ur!
Ska jag se efter?
God idé!
Sikta!
-Mål i sikte! -Eld!
Vart ska du?
Jag är civilist, jag har inte betalt för att vara måltavla.
Kom tillbaka!
-Släpp! -Hör på...
Risken att bli skjuten ökar om du flyr.
lngen blir skjuten två gånger samma dag.
Gå in igen, det är det säkraste stället.
Du får medalj efteråt, på hedersord.
Jag följer med.
-Fungerar loket? -Kanske.
Spåret är blockerat, vagnen måste bort.
ln med dig.
Den måste vältas.
Det är omöjligt.
Vi kan försöka.
-Finns det nån officer här? -Ja, vad är det?
Vi måste koppla loss vagnen och välta den!
Sergeant, avdela tolv man!
-Vem är han? En boer? -Värre, han är galen!
-Hjälp honom. -Lyft upp den.
Den rör på sig.
Ut med er!
Raska på, pojkar!
Kom hit!
Ta i här!
Kämpa!
Ta i!
Allt ni orkar nu!
Släpp inte!
Ta i! Upp med den!
Skjut på!
Ta betäckning!
-Vi klarade det! -Ni fick inte bort den från spåret.
Vi behövde ju bara koppla loss den och välta den.
Den var för tung.
-Vi får knuffa bort den. -Gör det, då!
-Jag vet inte om loket fungerar. -Prova, då!
Bra. Sätt i gång.
-Jag måste backa först. -Gör det då, idiot!
Hetsa inte upp dig.
Flytta på er!
Bra, sätt fart. - Och du fortsätter skyffla.
-Vi kanske spårar ur. -Kör!
Förlåt, men kör!
Herregud!
Haldane!
Ur vägen!
Spåret är röjt, men vi når inte er.
-Kopplingsdonen är förstörda. -Jag vet.
-Kan vi ha sårade på loket? -Ja.
Alltid något, resten får gå till fots.
-Tack, det här ska jag minnas. -Samma här.
Sårade till loket!
Resten går i skydd av loket.
Ut!
Alla sårade till loket!
Fortsätt! Fortsätt!
Försiktigt!
-Allt klart? -Jag tror det.
Sätt i gång!
Kör! Så sakta du kan.
lnte så fort!
Sakta ner, vi drar ifrån.
Ja, ja.
-Winston! Saktare! -Bromsa, din idiot!
För Guds skull, Winston!
-Bromsa. -Håll käft!
Bromsa, då!
Kan inte, det är nedförsbacke.
-Jag dödar dig! -Bromsarna tar knappt.
-Vad gör vi nu? -Jag måste hämta Haldane.
-Vad ska jag göra, då? -Vänta.
Vänta i tio minuter. Ser du oss inte, kan du köra.
Pretoria. Vi grep lord Churchill. Han kallar sig krigsk orrespondent-
-men det var med hans hjälp-
-som delar av pansartåget k om undan.
Sir, jag är k orrespondent.
Jag var obeväpnad och deltog inte i striden.
Jag kräver att få bli fri snarast möjligt.
Han får absolut inte släppas-
-så länge kriget varar.
Jag har hållit ögonen på er.
Ni tänker rymma.
-Du är galen. -Nej.
Jag blir galen om jag inte får följa med.
-Aldrig i livet. -Tyst, Brockie.
Vi har ingen användning för dig.
Du kan inte språket.
Tappar vi bort varann, är du chanslös.
Du blir den förste de saknar.
Spela ut.
Jag blir galen här, och jag fyller år i morgon.
-Grattis. -Tyst, du fattar ju ingenting.
Jag fyller 25.
Jag kan inte sitta här resten av kriget.
Snälla, du sa att du skulle minnas vad jag gjorde.
Minns du det nu?
Jag hade inte suttit här om jag inte hade försökt hämta dig.
Nej.
Tyst, Brockie.
Jag kan inte tänka.
Vad får vi till middag i kväll?
De är för nära.
-Du är rädd. -Se efter själv.
-Jag vill också titta. -Vänta...
Set var frustrerande, i vanliga fall hade de bara en vakt.
Set slog mig att de hade fattat misstankar.
Nu eller aldrig, tänkte jag.
Jag handlade instinktivt.
Hur skulle jag varsk o de andra?
Så hörde jag ett himmelskt ljud.
Vem där?
Churchill, inte så högt.
Churchill? Var är du?
-Vad gör du där ute? -Det kvittar.
Säg till Haldane och Brockie så fort du kan.
Jag förstår. Bra gjort!
London, Morning Post.
Korrespondent Churchill, som utmärkte sig innan han greps-
-har på okänt sätt lyckats rymma.
Johannesburg. Man har utfäst en belöning på 25 pund-
-till den som fångar Winston Churchill-
-död eller levande.
Pretoria. Churchills flykt var skickligt genomförd-
-men hans chanser att k orsa gränsen är små.
När han påträffas, blir han sannolikt skjuten.
Dr Bentinck var namnet.
Jag är skadad.
Hur sa?
-Är ni engelsman? -Det kvittar.
-Vad vill ni? -Jag är skadad.
Jag ramlade av ett tåg.
Om sanningen ska fram, är jag vilse.
På så vis.
Kom in.
Det är nog bäst att ni håller er till sanningen.
Det tror jag med.
Jag heter Winston Churchill.
Jag är korrespondent på Morning Post.
Jag rymde från Pretoria i går, jag är på väg mot gränsen.
Jag har 7 5 pund.
Kan ni hjälpa mig?
Tur att ni kom hit, alla andra i trakten skulle ha angett er.
Howard var namnet, jag är britt.
Jag är gruvförman. Vi är tre till som sköter driften.
Boerna håller ett öga på oss, de var här i eftermiddags.
På jakt efter er.
-Jag borde kanske gå. -Dumheter.
Vi måste bara vara försiktiga.
Var så god, mr Churchill.
Tack, mr Howard.
Vår maskinist - mr Dewsnap.
Stanna här medan jag hämtar mat och filtar.
-Är de andra klara? -De väntar där nere.
Jag vet vem du är.
Du är den förbaskade Winston Churchill.
Ta det lugnt, jag är från Oldham.
Frugan skriver ofta.
Du förlorade visst förra valet.
Nästa gång får du varenda röst.
Kom, snubbla inte på rälsen.
Jag tog inte särskilt mycket mat.
Hushållerskorna är boer, de får inte ana nåt.
Ta en lykta.
Har du varit i en kolgruva nån gång? Det är en upplevelse.
lngen lyx, är jag rädd.
Stanna här vad som än händer.
Jag kommer med mat i morgon. Klarar du dig?
Självklart, det känns nästan som hemma.
Mr Howard, mina herrar...
Tusen tack.
Su har varit oaktsam med klockan.
Set blev dyrt att laga den.
Kan du inte ta hand om en fin klocka-
-förtjänar du inte att ha en.
Ja, far.
Jag blev kvar under jord i tre dygn-
-medan den modige mr Howard planla min flykt över gränsen-
-till Portugisiska Östafrika.
Särifrån kunde jag ta en båt till brittiskt territorium.
Tack, mr Dewsnap.
Pretoria. Mr Winston Churchill har gett upp.
Johannesburg. Enligt uppgift har Winston Churchill-
-blivit gripen, utklädd till kvinna.
Pretoria. Churchill är fortfarande på fri fot-
-men det är bara en tidsfråga innan han blir gripen.
Johannesburg. Churchill har blivit gripen-
-utklädd till polis.
Rom. Så vitt man vet är Churchill fortfarande på fri fot.
Hela världen följer hans flykt.
Paris. Inget tyder på att Churchill har gripits.
Å andra sidan vet man vark en var han är eller om han lever.
Jag visste inte-
-att jag hade lyfts ur träck et till världsberömmelse.
London. Unge Winston Churchill fortsätter att gäcka boerna.
Hela Storbritannien håller tummarna.
New York. Churchill, vars mor är amerikanska, är ännu på fri fot.
Hela världen ber för honom.
Jag är fri! Jag är fri!
Jag är den förbaskade Winston Churchill, och jag är fri!
Mina damer och herrar!
Denne man, som efter sin modiga flykt återtog sin post i armén-
-utmärkte sig gång på gång i strid.
Han befriade sina kamrater ur fängelset han rymde från.
Tillåt mig presentera...
Mina damer...
Mina damer och herrar i Oldham.
Vänner...
Jag lovade mr Daniel Dewsnap...
...som jag har att tacka för att jag står här i kväll...
...att så fort jag var tillbaka i Oldham-
-skulle jag hälsa till hans fru.
Här är hon!
I mitt andra försök-
-skickades jag segrande av Oldhams toryväljare-
-till alla parlaments förebild.
Times: Genom att föreslå ändringar i försvarsbudgeten-
-tycks Winston Churchill i sitt första tal vara på god väg-
-att upprepa sin fars katastrofala misstag.
Jag förstår det inte, jag önskar jag kunde förstå.
-Är det så viktigt? -Ja, det är viktigt för mig!
Jag förstod aldrig varför din far slog sitt liv i spillror.
Du gör likadant, men nu vet jag det på förhand.
Du överdriver, jag slår inte mitt liv i spillror.
Jo, det gör du, allt du har kämpat för.
Arthur Balfour skrev till mig.
Nej tack.
Premiärministern är rasande på dig.
Du kan inte angripa de tre topparna i partiet och regeringen-
-och tro att de förlåter dig.
-Det är ute med dig efter i kväll. -Vi får väl se.
Winston, det är väl inte Pamela?
Naturligtvis inte.
Jag älskade Pamela och gör det än.
Jag ska aldrig älska nån annan.
Hon gjorde rätt i att gifta sig med en greve.
En greve med svärd, som ni amerikaner säger.
Varför är du vän med Lloyd George? Han är frånstötande.
Han har ett irriterande sätt att glo på kvinnor.
Jag måste tyvärr gå. Skriv under åt mig, är du snäll.
För min skull.
Jag ber dig.
Lägg inte fram ändringsförslaget, tala inte i kväll.
God afton.
Är du redo att möta vilddjuren som ligger på lur?
-Så redo som jag kan bli. -Ursäkta...
Jag ordnar det.
Jag ska eskortera er son till arenan.
Det var snällt, Winston talar ofta om er.
Vi är goda vänner trots att våra åsikter går isär.
Er närvaro i kväll höjer stämningen.
Talarna blir säkert inspirerade.
-Ska ni tala i kväll? -Nej, jag ska lyssna på er son.
Jag lovade att eskortera dig, så nu går vi.
Jag hoppas få eskortera honom till vår sida.
Gud förbjude!
Hon är vacker. Har hon fått dig att låta bli?
-Nej. -Du blir straffad.
Lord Salisbury glömmer aldrig, som du vet.
Du är alltid välkommen i det liberala partiet.
Varför byter du inte sida?
Aldrig.
Lycka till.
Ursäkta.
Trots en genomgripande och närmast revolutionerande-
-omorganisation av armén-
-har vi inte infriat nationens förhoppningar.
Finns det nån kompetent auktoritet-
-som anser att den ärade ledamoten-
-har gjort det bästa av sina möjligheter?
lnstämmer.
Mr Churchill.
Herr talman...
Jag står här i kväll för att be om ekonomisk återhållsamhet.
Det kan hända att jag, under andra omständigheter-
-skulle inta motsatt ståndpunkt-
-men i kväll argumenterar jag för en minskad försvarsbudget-
-och nedskärningar.
Försvarsministern ber om-
-eller snarare kräver-
-en hel del pengar.
Jag tycker inte att han ska få dem.
Jag påstår ödmjukt, men med, förhoppningsvis, klädsam stolthet-
-att ingen har större rätt till denna ståndpunkt än jag.
Jag har ärvt den.
l samma ärende offrade salig lord Randolph Churchill-
-mer än någon annan minister i modern tid.
Jag är glad att underhuset låter mig-
-efter en paus på 15 år-
-åter höja den trasiga fanan-
-som jag fann liggande på slagfältet.
Det hände ganska nyligen.
Lord Randolph var finansminister.
Lord Salisbury var premiärminister, precis som nu.
Det var samma besparingskrav-
-som fällde lord Randolph Churchill-
-för alltid.
Men kloka ord-
-tål tidens tand-
-och hans ord var kloka.
Jag har ofta blivit överraskad, sedan jag kom till underhuset-
-av hur lugnt och lättvindigt-
-ledamöter och till och med ministrar-
-talar om ett europeiskt krig.
Vi får inte betrakta ett modernt krig-
-som en sorts lek som vi kan delta i-
-och med tur och skicklighet fördriva en kväll med-
-och åka hem med krigsbytet så fort vi har fått nog.
Å nej.
Krig är ingen lek längre.
Ett europeiskt krig kan inte bli nåt annat-
-än en grym och tragisk kamp.
Om vi nånsin får njuta av segerns bittra frukter-
-måste vi, kanske i åtskilliga år-
-avdela landets alla män-
-och lägga all fredlig produktion åt sidan-
-och för ett enda mål-
-vika samhällets samtliga resurser.
Det är möjligt att mänskligheten är helt oförmögen-
-att lära av sina misstag.
Vi är de enda djuren på jorden-
-som med jämna mellanrum försöker utplåna varann-
-med de bästa, ädlaste och mest ofrånkomliga skäl för ögonen.
Vi vet bättre, men vi gör det gång på gång-
-generation efter generation.
Det kan hända att även vårt imperium är dömt-
-liksom alla de tidigare-
-till att i onödan spilla-
-sitt bästa blod i främmande land-
-oavsett vad vi säger och gör i detta hus-
-och vad vi tänker, tror eller har lärt av historien.
Men, tack och lov-
-har vi ännu inte förlorat vår moraliska styrka.
Trots förtal och lögner-
-vet vi att i stort sett, och det är ju i sin helhet-
-som sådant måste bedömas-
-är brittiskt inflytande-
-ett sunt och välvilligt inflytande.
Därför påstår jag-
-att vi vid denna tidpunkt i historien-
-skulle göra ett ödesdigert byte-
-om vi tillåter det moraliska in- flytande som vi så länge har utövat-
-att bli försvagat eller till och med ödelagt-
-på grund av de dyra, fåniga-
-och farliga militära leksaker-
-som försvarsministern är så förtjust i.
Bravo!
Times: Winston Churchills tal möttes med jubel-
-dock inte från hans eget parti.
Gratulerar.
Morning Post, London.
Winston Churchill visade att det finns ett ungt lejon i underhuset-
-ett lejon med vassa klor.
Jo, jo...
Jag misstror dina avsikter-
-men jag får väl tro att du var uppriktig.
Och mycket modig.
Du är ett barn av din klass, det kanske du aldrig växer ur...
...men det är nåt visst med dig.
Gratulerar.
Tack.
Jag såg dig inte efteråt.
Jag anade att du var här.
Kan jag fortfarande göra karriär?
Vi får väl se.
Hur känns det?
Jag är trött, men fri.
Märkligt, jag känner mig fri.
-Förlåt. Konjak? -Nej.
Jag vet inte...
Det är som när jag rymde-
-och insåg att jag var fri.
Märkligt.
Mor...
Jag såg en flicka i kväll. Lång, blond.
Väldigt vacker. Klädd i ljusgult, tror jag.
Såg du henne på läktaren?
Ja.
Det var en ung dam där som såg ut så.
Jaså?
Du känner ju alla. Vet du händelsevis...?
Ja, det gör jag faktiskt.
Clementine Hozier.
Onkel Jack Leslie tappade henne nästan i dopfunten när hon döptes.
-Verkligen? -Ja.
Set var ett slut och en början.
Min kära mor fortsatte att vara egensinnig och envis-
-men alltid frimodig och tapper.
Sju år senare gifte jag mig med Clementine Hozier.
Vi levde lyckliga i alla våra dagar.
[SWEDlSH]